Det gik altså ikke?
Min onkel er håbløs.
Jeg gav ham vores andragende om at rense ud i korruptionen i klanen.
Han sagde bare, "som første vasal kender jeg situationen."
-Hvorfor gør han så intet? -Det spurgte jeg også om.
"Du har ansvaret, mens lensherren er bortrejst.
Hvordan kan du tillade korruption blandt dine embedsmænd?"
Han lo og sagde, "måske er det mig, som står bag."
"I tror bare, jeg er en træg, godmodig galionsfigur for jer.
Folk er ikke, hvad de lader til. Pas på.
Man ved aldrig, hvem skurkene er. Vær forsigtige."
-Så rev han papiret i stykker. -Gjorde han?
Han opfører sig ubegribeligt.
-Og så? -Jeg vil ikke have mere med ham at gøre.
Jeg gik til vores censor, Kikui, som vi aftalte.
Han forstår os, som vi troede. Han ville tage det op med min onkel-
-til jeg fortalte, hvad han havde gjort.
Han overvejede det længe og sagde: "Godt, jeg er på jeres side.
Jeg vil tale med din gruppe, saml dine mænd så hurtigt som muligt."
Sådan gik det til.
-Kikui kan man stole på! -Han forstår det.
Han er utrolig indflydelsesrig. Han er ingen godmodig galionsfigur!
Vent nu lidt.
-Sikken snak! -Lyttede du?
Hold ham tilbage!
Idiot! Hvis jeg ville væk, havde jeg vel ikke vist mig?
Hvad vil du her?
Det er gratis at overnatte her.
For resten kan det være til jeres fordel, at nogen lytter til jer i smug.
En udenforstående forstår mere end de, som deltager i diskussionen.
Hør her...
Spørg I mig, er det Mutsuta, man kan stole på.
Det er Kikui, som er falsk.
-Hvad? Jeg straffer dig for din frækhed! -Vær ikke så pirrelig.
Jeg har ikke set deres ansigter-
-så jeg bliver ikke snydt af deres udseende.
Men jeg gætter på, at Mutsuta er grim.
Det stemmer, ikke sandt?
Men efter din fortælling at dømme, er han en klog mand-
som er ligeglad med, at I synes, han er et fjols.
Den her Kikui, derimod...
I siger, at han forstår jer, og er til at stole på, "som I troede".
Det må indebære, at han ser troværdig ud.
Det stemmer, ikke sandt?
Men folk er ikke, hvad de lader til. Vær forsigtige.
-Stop så! Hvad ved en værdiløs ronin? -Jeg siger bare som Mutsuta.
Forstår I det ikke? Han udtrykte sig endnu tydeligere.
"I aner ikke, hvem de værste skurke er. Vær forsigtige."
Jeg tror snarere, det er Kikui, som trækker i trådene.
-Nonsens! -Tag det roligt og lyt.
Hvad er Kikuis opgave? At løse konflikter i geledderne, ikke?
I stedet hidser han jer op til oprør.
Synes I ikke, at det er underligt?
Og han bad jer skynde jer og mødes. Det er et dårligt tegn.
Hvis han står bag det hele, kan han dræbe jer alle på en gang.
Gør ikke, som han siger. Vent og se, hvad der sker.
Men vi skal jo møde ham her i aften.
Hvad siger du?
Jeg havde ret. Se selv.
Vi er totalt omringede, ikke engang en myre kan undslippe herfra.
Vil I begå flere dumheder endnu? Tiden er ikke inde til at lege krig.
-Vi tager ikke imod ordre fra dig! -Skyd skylden på jer selv.
Det vil sikkert glæde Kikui at se jer døde.
Men vi er omringede.
Lad mig tage mig af det.
Censor Kikui har sendt os. Overgiv jer uden kamp.
I er omringet. Gør ikke modstand for jeres egen skyld.
Sikke en larm.
Hvad vil I?
Hvad tror I, I laver?
Gå ikke ind i sovekammeret med sko på!
-Din djævel! -Ja så, vil I kæmpe?
Jeg advarer jer! I vækkede mig, og jeg er i dårligt humør.
Tilbage!
Det er ikke ham, vi er ude efter.
Desuden vil det tage for lang tid at gøre en ende på ham.
Du er dygtig.
Hvis du vil slutte dig til os, så besøg mig i censorens residens.
Mit navn er Hanbei Muroto.
Kysten er klar. Kom frem.
Hvordan kan vi nogensinde takke dig?
Jeg har ikke brug for tak, men lidt penge ville være godt.
Jeg har gået uden mad i flere dage. En kop sake og lidt mad er nok.
Jeg er tilfreds med det her.
Farvel.
Men hvad vil I gøre nu?
Vi indser, at vi tog fejl. Vi undskylder overfor min onkel og gør, som han siger.
Det lyder klogt. Gode drenge.
Vent...
Det er slemt.
-Mutsuta er i fara nu. -Mutsuta?
Var jeg Kikui, havde jeg pågrebet ham.
Mutsuta ved, at han er skyldig, så Kikui kan ikke lade ham være.
-Hvor skal du hen? -Til onkel.
Så bliver du taget til fange. De ved, hvordan du ser ud.
Men det er alt sammen min skyld...
Vi bærer alle ansvaret. Du fulgte bare vores plan.
Men hvis noget sker min onkel...
Lad være at snakke om "din onkel"! Du må ikke lade følelserne styre dig.
Hvad enten vi lever eller dør, er vi ni i samme båd.
Vi ti! I er så klodsede, at jeg er nødt til at hjælpe jer.
Her er stille, alt virker roligt.
Nej, der er noget galt. Dørene plejer at være lukket nu.
Er der fisk i dammen?
Ja, mange store karper.
Det må have været en fisk.
Som du anede. De tre er Kikuis mænd.
Det der er min onkels kammer. De må have taget ham.
Gør ikke noget forhastet. Vi venter og ser.
Vi kan ikke gå omkring som et tusindben, er der et sted, vi kan skjule os?
Der er en lade længere fremme.
Godt, vi går derhen.
Koiso! Hvad er der sket?
Izaka-sama!
Der er ikke tid til gråd.
-Herren er i stor fare! -Tag det roligt, fortæl hvad der skete.
Kikui dukkede pludselig op med en hel hærskare.
-Herren var ved at spise... -Det er uvigtigt. Hvor er min onkel?
-Ti mænd førte ham bort. -Hvor i alverden var vagterne?
De blev overrasket og låst inde i vagternes rum.
-Og min tante? -Jeg ved det ikke.
-De holder hende et sted. -Og Chidori?
Jeg tror, hun er hos sin mor.
-Hvor mange bevogter dem? -Fjorten, femten mand.
Hvordan lykkedes det dig at flygte?
De bad mig hente sake, så jeg lod som om jeg gik hen i køkkenet.
-Lod de dig gå alene? -Ikke først, men den her gang.
Send hende tilbage. Ja, ind til Kikuis mænd.
Det er synd, når hun nu undslap, men ellers slår de alarm.
Det er bedre, at hun serverer masser af sake for dem.
Så kan vi redde tanten og datteren.
Jeg forstår.
Koiso, vil du gå tilbage?
Ja, jeg gør det!
Der har I en ægte samurai.
Hun er mere pålidelig end jer.
Vi er taknemmelige, men vær rar at tænke på dit sprog.
Kald ikke Mutsutas kone for "tanten".
Og lad være at give ordre om alting.
Du vil redde kvinderne, men Mutsuta er vigtigere.
Hvor befinder han sig så?
Det må vi vide for at redde ham.
Hvad planlægger Kikui at gøre med ham?
Uden at vide det, kan vi ikke stille noget op.
Da Kikui slæbte hendes mand væk-
-må han have fortalt tanten hvorfor.
Vil I ikke høre, hvad hun siger?
Har I forstået det? Vi deler os op nu.
I tre og jeg redder tanten.
Resten går herfra og finder ud af, hvor Mutsuta er.
Vi må mødes et sted, hvor vi er i sikkerhed, er der sådan et heromkring?
Vi kan ikke gå langt midt om natten med kvinderne. Mit hus er det nærmeste.
-Er du skør? Du bor ved siden af Kurofuji. -Hvem er Kurofuji?
En af forræderne, Mutsutas vasal.
-Det lyder sjovt, vi mødes der. -Det er idioti.
Er du født i oksens år? Du er altid på tværs.
Man leder ikke lige foran sin egen næse. Huset ved siden af Kurofuji er fint.
Der er tre vagter.
Jeg slår en af dem ned. I to griber ham.
Dræb ham ikke, måske kan han fortælle hvor Mutsuta er.
Mens jeg ordner de to andre-
-løber I ind og redder kvinderne.
Vi mødes igen ved laden. Forstået?
Hvad skal det udtryk betyde?
I må ikke trække sværd. En gal vens sværd er mere dræbende end en fjendes.
Jeg vil ikke stikkes ned bagfra.
Der er vagternes hus. Din plan lader til at virke.
Godt, nu slår vi til.
Det var tæt på.
-De har skiftet vagterne ud. -Muroto. Han var ved helligdommen.
Ja... Han tilbød mig arbejde. Hvad laver han for Kikui?
-Han er hans højre hånd. -Vi går ind nu. Han er alene!
Er du blind? De andre tre vagter var som små kattekillinger.
Han er nok alene, men han er en tiger!
Kom her!
Hvad er det for en larm?
Vagterne er berusede.
I er røde i ansigterne!
Vask dem i dammen.
Få fart på!
Jeg går hen til vagthuset. Hold udkig her.
Kikui sagde, at han greb onkel, før han kunne ødelægge beviserne på korruption.
Stemmer det?
Der ser man. Han har tænkt på alt.
-Hvem er den herre? -Det er svært at forklare.
Ved en heldig tilfældighed, blev han vores forbundsfælle. Han reddede vores liv.
Nå sådan. Så takker vi dig.
Det var så lidt.
Hvorfor er de to her stadig? Her er farligt.
Jo, men jeg har aldrig løbet så meget i hele mit liv.
Jeg må hvile mig lidt. Eller orker jeg ikke engang at gå.
Og det er første gang jeg er her.
Høet lugter så godt.
Jeg kan godt lide den her lugt.
Vi kommer her ofte.
Ikke sandt, Iori?
Jeg finder de to andre.
Hvorfor kommer I her?
Her er så stille selv om dagen.
Man kan læne sig tilbage i høet og føle, at man svæver.
Duften svøber en ind i en drømmeagtig tåge.
Ved du hvad? Jeg var her engang med Iori-
-hvor jeg endda faldt i søvn på hans arm.
Ikke særlig elegant.
Men det er sandt...
Det lugter vidunderligt.
De pressede hans hoved ned i dammen for at få ham til at tale.
-Den stædige satan nægter at tale. -Spyttede han bare vand ud?
-Måske ved han ikke noget. -Jeg siger ikke noget!
Din djævel! Hvad gør vi?
-Han har set os. Han må dø. -Det kan man da ikke.
Du dræbte de to andre vagter, ikke?
Jo, for at redde jer, jeg havde intet valg.
Jeg vil nødig sige det her, når du har været så venlig og reddet os-
-men at dræbe mennesker så let, er en dårlig vane.
Du skinner for meget.
-Skinner? -Ja.
-Som et draget sværd. -Et draget sværd?
Du er som et sværd uden skede.
Du har en skarp æg-
-men de bedste sværd bliver i deres skeder.
Hvad gør vi ved ham her?
Du må komme med os.
Vi vil ikke behandle dig dårligt.
-Herovre! -Hvad er det?
Hurtigt! Vi klatrer over bagmuren.
-Ikke der! -Derhen!
Til den forreste port!
Skynd jer.
Det er måske let for jer, men for os er det umuligt.
-Prøv bare. -Det går ikke.
-Ikke sandt, mor? -Skynd jer!
Brug mig som skammel.
-Det er forkert... -Tænk ikke på det nu!
-Men... -Ingen men!
Hvis I ikke skynder jer, tvinges jeg til at dræbe flere.
-Skynd jer! -Undskyld mig.
Jeg beder jer, skynd jer.
Kurofujis mænd må ikke se jer.
Jeg er sulten, giv mig lidt mad.
-Tjenerne laver risboller. -Har du sake?
Der er ikke tid til at drikke nu. Vi må planlægge næste træk.
Jeg tænker bedre, når jeg har drukket.
Kokui lægger nok skylden for sine forbrydelser på Mutsuta.
De kan tvinge ham til at skrive en tilståelse, og så...
Hvad sker der så?
I var oprigtige overfor os.
Han bliver tvunget til at begå harakiri.
Hvad skal vi gøre?
Der er ingen fare. Din far er en snu gammel ræv.
Det bliver ikke let at få ham til at begå harakiri.
Hvad vil I gøre nu?
Vi vil finde onkel og bringe ham hjem.
-Senere... -Mere behøver I ikke gøre.
At de prøver at give din onkel skylden, er det samme som at tilstå.
Redder vi ham, er det ude med dem.
-Det er nok rigtigt. -Men kan vi redde ham?
Ellers er det ude med os.
Så beder jeg jer gøre jeres bedste.
Men jeg håber, at du undgår unødig vold.
For resten, vil du fortælle, hvad du hedder?
Hvad jeg hedder?
Jeg hedder...
Sanjuro Tsubaki, "30-årig kamelia", selvom jeg snart er fyrre.
Du er morsom.
Men kameliaer er virkelig pragtfulde.
Kurofuji har så mange i sin have, at hans hus kaldes "kameliavillaen".
Jeg ser, hvad de laver.
Hvordan ser det ud?
Der er meget roligt.
Hvem der?
Det er bare kameliaerne.
Jeg foreslår, at du tager det roligt, og drikker lidt mere sake.
Tror du virkelig det går, Kurofuji-san?
Det er nok ikke så let at få Mutsuta til at skrive en tilståelse.
Lad Kikui tage sig af det. Drik nu.
Men Kikui har lavet mange fejltrin på det sidste.
Mutsuta nægter at samarbejde. Vi har undervurderet ham.
-Men så... -Nej, der er en løsning.
Vi bruger hans kone og datter.
-Hvem der? -Muroto.
-Muroto kom hen til Kurofuji. -Han melder, at kvinderne er flygtet.
At han tager til Kurofuji må betyde, at forræderne er der.
-De lægger nok en plan. -Så må min onkel også være der.
Du er uduelig! Du skulle jo bevogte dem!
Nu kan vi ikke længere bruge kvinderne.
Jo, det går stadig. Mutsuta ved ikke, at de er flygtet.
Problemet er, at de sammensvorne formentlig bevogter vores hjem.
De så dig komme og ved, vi er her, det er ikke godt.
-Så er vi i fare! -Vær ikke bekymret.
Jeg sendte også budbringere til jer to.
Der sker noget hos Kikui. En mand kom lige styrtende.
Der er noget i gære hos Takebayashi. Der dukkede lige en budbringer op.
-Så er de altså ikke sammen. -Hvor er min onkel så?
På et tidspunkt må de mødes der, hvor de holder ham fanget.
-Vi må vente til da. -Nej, det behøves ikke.
Mutsuta er forsvundet.
Sørg for at skabe en masse larm, så folk kræver at vide, hvor han er.
De skrider sikkert til værks inden, så vi må nå det før dem.
Så går de i panik og må mødes. Hvad siger I til det?
-Alarmtrommen. -Hvad sker der?
Det indgår i vores plan.
"Lensherrens første vasal Mutsuta har misbrugt sin stilling.
Da han blev anklaget for embedsmisbrug, prøvede han at ødelægge beviserne.
Derfor har rådet sendt en budbringer til Edo for at få en beslutning.
I mellemtiden er Mutsuta anholdt som en sikkerhedsforanstaltning.
Ydermere lader han til at have mange tilhængere.
Forhold jer roligt, lad dem ikke ophidse jer.
Censor Kikui."
De kom os i forkøbet. Vi har snu fjender.
Det her er dårligt.
Hvis klanen er på deres side, kan vi ikke gøre noget.
Vi kan ikke gøre noget, der bekræfter deres anklager.
Nu har de masser af tid. Så gør de ikke noget overilet.
Jo, de gør.
De ved ikke, at der kun er ti af os.
De skrev "mange tilhængere", ikke?
De tør ikke ligge på den lade side.
Vi har i al fald gjort, hvad vi kan.
-Slap af, Takebayashi. -Vi må knække Mutsuta.
-Men hans mænd? -De kan ikke stille noget op nu.
Det er det, der bekymrer mig. Når folk er desperate, gør de hvad som helst.
Det er farligt, hvis vi er passive!
Nuvel, så gør vi sådan her.
-Vi lokker dem frem igen og så... -Hvordan skal vi få held med det?
Der er en måde. Vi lader dem vide, hvor Mutsuta er.
Som du sagde, er de desperate-
-og vil sikkert gå til angreb for at få ham fri.
-Så tager vi dem til fange. -Dumheder. Du er fra sans og samling!
-Det er det, der bekymrer mig. -Hør nu.
Det skal selvfølgelig ikke være her. Vi vælger, hvor vi lokker dem hen.
Vi afslører bare et sted, hvor vi skal mødes.
-Aldrig i livet. -Rolig, vi kommer ikke i fare.
Vores bærestole kommer til mødet-
-men vi vil ikke være i dem.
-Endelig kom de i bevægelse. -Jeg følger efter. Giv de andre besked.
Kurofuji begav sig af sted i en bærestol.
Kurofuji er taget hjem til Kikui.
-Kikui? -Det betyder...
To bærestole forlod Kikuis hjem, Kurofuji og Kikui.
Hvor er de på vej hen?
-De er hos Takebayashi. -Alle tre på samme sted.
-Det betyder... -Ja, sådan må det være.
Tre bærestole har forladt Takebayashis hus.
De tog Akamatsu-vejen mod vest.
-Kurofujis andet hus ligger den vej. -Det er der, de skal til! Kom!
Vent lidt.
-Ser deres mænd jer, går det galt. -Der er kun en vagt per bærestol.
Det er mistænkeligt. Det ville være let for os ti at tage dem til fange.
-Vi gør det! -Og presser dem for oplysninger!
Vær ikke dumme! Virker det ikke for godt til at være sandt?
Så er det det som regel også.
Vi kan ikke gå glip af en sådan mulighed.
Vi følger efter indtil videre. Så må vi se, om vi angriber eller ej.
Hvad siger du?
Det er ikke meget af en plan, men jeg vågner måske af lidt spænding.
-Er de derinde? -Det er ikke til at se.
-Er det en fælde? -Det er endnu mindre til at se.
-Nogen skjulte vagter? -Nej, ingen.
Så angriber vi. Hurtigt, inden de når indenfor porten.
Vent!
Det føles ikke godt.
Jeg sagde vent. Der er noget, der ikke stemmer.
-Stille! -Gør, som I vil.
Det er ikke mit problem.
Kom!
Undskyld os, det her lader til at være vores klanlederes bærestole.
Vi har lige hørt om Mutsutas forbrydelser-
-og at han har mange tilhængere.
Det er uforsigtigt at have så få vagter. Vi tilbyder vores tjeneste.
Det er derfor, vi er her.
Stop der!
-I er anholdt! -Anholdt?
Prøv ikke på noget! Påstår I, at I ikke er Mutsutas mænd?
Mutsutas mænd? Bestemt ikke!
Jeg tror jer ikke. Det her er Kikuis fælde.
Bærestolene var bare lokkemadding.
Vent lidt!
Nu er det nok. Jeg har fået nok af jer.
Hvordan kom du ud?
Jeg kom til at nyse højt, og fruen hørte mig.
Hun lukkede mig ud af skabet.
Han har min bedste kimono på!
Undskyld mig, hun lod mig tage den.
Men hvorfor er du ikke flygtet?
Det slog aldrig fruen, at jeg kunne flygte, så jeg kunne ikke,
Desuden hørte jeg jeres samtaler i går.
De modsiger alt, hvad jeg har hørt. Meget lærerigt.
Nu må I undskylde mig.
-Fruen er alt for naiv. -Hun er bare lidt langsom.
Mener du, at rytterne ikke var sammensvorne?
Ja.
Det er helt sikkert.
De nægtede at ride væk, selv da vi slap dem.
Vores adfærd er mistænkelig. De kom og krævede en forklaring.
Ja, den som graver en grav for andre...
-Nu har du fået endnu flere fjender. -Det tror jeg ikke.
De kom for at forsvare os.
Hvis vi forklarer, hvad vores plan var, kan vi bede dem om hjælp.
-Hvad tror du? -Det passer.
De er stolte over deres evner og bruger dem gerne til at hjælpe os.
Hverv dem til min hær og send dem herhen.
Det her ligner dig ikke. Det vil afsløre, hvor vi er.
Det er måske godt det samme. Det er på tide med et opgør.
Vi er nået så langt, vi kan.
Efter rytterne at dømme, er klanmedlemmerne alle på Kikuis side.
Det stemmer, vi er trængt op i et hjørne.
Vi har ikke en chance.
Det spiller ingen rolle. Om vi lever eller dør, er vi ni i samme båd.
Vi ti!
Jeg går til Kikui.
Hvad vil du der?
Tilbyde mine tjenester. Muroto ville jo hyre mig.
-Hvor skal du hen? -Jeg følger efter ham.
-Tænk, hvis han forråder os? -Idiot!
Hvorfor skulle han så sige det? Han vil bare undersøge stedet.
-Det tror jeg også. -Jeg med.
-Stille! -Han vil ikke gøre sådan!
Men måden han sagde det på...
Han provokerer os bare, det er sådan han er.
Det stemmer.
Men man ved aldrig, hvad han finder på. Han er et uhyre!
-Hvad fanden vil du? -Sig til Muroto, at jeg er her.
Han er optaget.
Du kom.
Jeg har ventet dig.
Du er tydeligvis optaget, jeg kommer tilbage.
Nej, det er fint. Kom ind.
Jeg stoler stadig på ham. Tænk på alle de gange, han har reddet vores liv.
Det betyder ikke, at han gør det igen! Han har ingen grund til at blive.
Han tænker på sig selv. Hvis han angiver os til Kikui, stoler de på ham.
Nej, han går nok klædt i pjalter, men han er en ægte samurai.
-Du så, da han besejrede Kikuis mænd. -Stille!
Han bad os om penge. En samurai ville hellere sulte.
Han er bare frisproget og lidt excentrisk.
Jeg nægter at tvivle på ham. Han er et godt menneske.
Du er præcis som din tante. Du stoler på hvem som helst, men...
Hvad er der?
I råbte så højt. Mor bad mig spørge, hvad der sker.
Ingenting!
-Men... -Ingenting, sagde jeg!
Undskyld mig...
Jeg har lyttet nøje fra skabet.
-Det her vedkommer ikke dig! -Et øjeblik.
Jeg stoler også på roninen. Jeg beder jer lytte.
Det lyder måske mærkeligt, men da damen klatrede over muren-
-stillede han sig på alle fire for at tjene som taburet.
Hendes godhed berørte ham. Det viser, at han er en god mand.
Dumheder! Han kaldte hende "lidt træg".
Som nogen sagde, er det bare han mærkelig måde at tale på.
Hans ros lyder som fornærmelser.
-Forstår du det nu? -Nej, jeg gør ikke!
Ikke mere snak, Vi følger efter ham. Han er farlig.
Lad os ikke skændes. Hvis der kun er tvivlere med påvirker det bedømmelsen.
Vi tager to fra hver side.
Yasukawa og Kawahara, Izaka og Hirose.
Huset er næsten tomt, så vi kan ikke give dig en ordentlig velkomst.
Men vi kan lære hinanden at kende.
Jeg er glad for, at du kom.
Med dig på vores side, vil vi kunne afstedkomme noget.
Du dukkede op ved rette lejlighed.
Jeg så opslaget, der lader til at være uro i klanen.
En masse soldater begav sig lige af sted, hvor skulle de hen?
Jeg tager dig med derhen nu.
Men bare så du ved det. Alt det, der stod i opslaget er ren og skær løgn.
Det er Kikui, som er skurken.
-Men du er hans... -Lakaj.
Lige børn leger bedst. Jeg er også en sand skurk.
Forstår du, Mutsuta er en listig mand.
Svær at knække.
Men når han er ryddet af vejen, står det os frit for at overtage klanen.
Kikui er snu, men han er ingen stor mand.
Han tager over efter Mutsuta...
-Og så kan du og jeg gøre, som vi vil. -Netop.
Jeg tager med hen til ham.
Men husk, at han selv tror, at han er klog, så...
Stryger man ham med hårene, spinder han.
Du opfatter tingene hurtigt. God dreng.
Nogen følger efter os.
Gå til højre i krydset.
-Tag dem levende!
-Idiot! Hvad er det her? -De andre troede, du ville forråde os.
Idiot! Nu må du lade dig tage til fange.
Muroto kommer. Angrib mig!
Hvad venter du på?
Kom nu!
Grønskollingen her kæmpede godt.
En fin gave til Kikui. Han er modstandsbevægelsens leder.
Izaka, en slægtning af Mutsuta.
En fin gave, men for tung til at bære til Kikui.
Før dem væk.
Rejs jer!
Vi burde tage flere mænd med.
De andre vil prøve at redde de fire. Vi er forsvarsløse under turen.
Så gør vi sådan her.
Tilkald straks forstærkning.
Det er ikke sikkert at færdes alene. Tag to mand med.
Javel.
Tre mand er ikke nok. Jeg følger også med.
Jeg følger med jer.
Det er mig. Åbn!
-Hvad er der sket? -De tre er allerede døde.
Derovre...
Jeg går i stedet. Hvad er der?
Ingen kender dig der. Jeg går, du har befalingen her.
Jeg er træt af jeres ballade.
Hvad gør du?
Kan det ikke ses? Jeg slipper dem.
Den her massakre var på grund af jer.
Bind mig!
Vi kommer for sent!
Ti mand bliver tilbage og rydder op. Resten skynder sig tilbage.
Hvad er det her? Jeg er skuffet over dig.
Det er en vanære, men de var for mange.
Jeg var tvunget til at opgive kampen.
Det er ikke min pligt at dø, som det var det for de andre.
Det her er ikke godt.
Jeg kan ikke anbefale dig, efter sådan en vanære.
Det gør mig ondt.
Jeg husker grønskollingens ansigt.
Jeg henter ham til dig.
I er alle sammen så forbandet listige.
I ødelagde min veludtænkte plan.
Og I ved stadig ikke, hvor Kikuis hær er.
I lever minsandten et behageligt liv.
I den her takt, finder I først Mutsuta-
-når jeg er en 70 årig kamelia!
Så smukt!
Vandet kommer fra kameliavillaen her ved siden af.
Hvor ved du det fra?
Jeg hørte Terada sige det til Iori.
"Det siges, at det er forkert at stjæle andres vand-
-men vandet, jeg drikker, kommer fra skurken Kurofuji."
Men...
Ioris navn står på papiret.
Jeg kan også se Teradas navn.
Hvad er det for en rød plet?
-Det er underskrevet med blod. -Blod?
Iori!
Stille, Kurofuji kan høre det!
Men du må se det her. Ikke også, mor?
Hvad er det der?
Min onkel rev vores andragende i stykker og lagde den i sit ærme.
Han bar den samme kimono, da Kikui tog ham til fange-
-som da jeg så ham tidligere på dagen.
Er det ikke rigtigt?
Det betyder...
Se, hvad jeg fandt i bækken.
Dele af det iturevne andragende.
Der er ingen tvivl om det. Min onkel er i huset ved siden af.
For at beskytte os mod vores tankeløshed...
Valgte han et ubevogtet tidspunkt, og smed stumperne i bækken.
Har I ikke gjort dumheder nok?
Planlægger I at angribe? Det er præcis det, de venter på.
Forstår I det ikke? Kikuis mænd er i huset ved siden af.
Se selv efter, hvis I ikke tror mig.
-Har han skrevet den? -Omsider?
Hvad er det her? Det er ingen tilståelse, det er en anklage.
Den snu ræv! Hvor længe vil han blive sådan ved?
Hvad gør vi nu?
Der er mange af dem.
-Hvad gør vi? -Og værre er, at de tror, vi er flere.
Der har vi det!
Jeg siger til dem, at jeg ved, hvor I er.
De overvurderer størrelsen af vores gruppe.
Hvis jeg siger, at der står en stor hær samlet et sted-
-sender Kikui sine mænd dertil.
Så bliver huset tomt, så I kan komme ind.
Hvor skal jeg sige, at hæren er?
Endnu en shintohelligdom er kedeligt. Hvad med et tempel?
Jeg siger, at jeg sov på anden etage i porten, da jeg hørte jeg samle jer.
Ikke nogen dum plan, hvad? Kender I et godt tempel?
Det skal være så tilpas langt væk, at I kan nå at redde Mutsuta.
Komyotemplet. Det ligger langt væk og er meget isoleret.
Godt. Så siger vi Komyotemplet.
Men hør...
Når Kikuis mænd begiver sig af sted, afventer I mit signal.
Når I først er inde, må I redde ham hurtigt.
De vil stadig dræbe ham som en sidste udvej.
Der er ingen anden løsning.
Vi må gøre brug af vores sidste udvej.
Forstår I det?
Vent til jeg giver signal om, at det er sikkert at prøve at redde ham.
-Hvad er signalet? -Jeg stikker ild på huset.
Nej, du godeste! Det er voldsomt.
Jeg har en ide.
Send noget nedad bækken.
Vi holder øje med bækken og vil se dit signal.
Kære du, det var godt tænkt.
En varsom løsning.
Mor, da det er kameliavillaen-
-vil det så ikke være godt med kameliaer?
Røde kameliaer som signal...
Det ville være så smukt.
Selv foretrækker jeg hvide.
Farven er uvigtig! Signalet er kameliaer.
-Nogle gange falder de i af sig selv. -Jeg smider en hel bunke i.
Åbn!
Jeg vil tale med Muroto!
Det her er ikke godt, Komyotemplets port har ingen anden etage!
De vil gennemskue hans historie!
Hvordan vidste du, jeg var her?
Jeg hørte, at Kikuis mænd var her.
Så jeg antog, at du også var det.
Hvad vil du?
Jeg har en god gave med.
Jeg sov på anden sal i porten ved Komyotemplet...
-Hvad skal vi gøre? -Det er for sent.
Vi opdagede ikke selv fejlen til at begynde med.
Måske gør de det heller ikke.
Jeg ser mig om.
Vent her så længe.
-130 mand ved Komyotemplet? -Det påstår han.
Hvem er denne ronin, som sov over porten?
-Blæs på det. -Vi har ikke råd til flere fejltrin.
Godt, jeg begiver mig selv af sted den her gang.
Vi tager til Komyotemplet. Du skal følge med.
Jeg har faktisk ikke spist siden i går.
Jeg kan ikke kæmpe på tom mave. Giv mig noget at spise.
Jeg indhenter jer, når jeg har spist.
Det virkede. Mændene er draget af sted.
-Er du sikker? -Selv Kikui på sin hest.
Han var ligbleg!
Tak for tålmodigheden.
Jeg klarer mig selv. Forsvind, jeg kan ikke slappe af.
Hvad gør du?
Jeg holder af kameliaer.
Spøg ikke!
Vent! Porten til Komyotemplet... Det er alt sammen løgn.
Er der nogen!
Det er en fælde. Porten har ingen anden etage.
Kald dine mænd tilbage!
Du har frisk blod på sværdet. Du snød mig i går, din slyngel!
Du kan forhøre ham senere. Skynd dig!
Det er ude med jer.
Snarere med dig!
Stakkels djævle, I aner ingenting.
De angriber snart.
-Hvem? -Det forstår du vel.
De sammensvorne, de er i huset ved siden af og afventer mit signal.
Uden mit signal til afblæsning, er I døde, før hæren er tilbage.
Se selv, hvis I ikke tror mig.
-Stadig intet. -Hvorfor tager det så lang tid?
Der kan være sket ham noget.
-Hvad skal vi gøre? -Vi kan ikke vente!
-Vi går til angreb! -Men...
-Vi kan ikke vente længere. -Stop!
Vi kvajer os altid, når vi overhører hans ordre, lad os vente på signalet.
Det er præcis, som han siger! Vi må gøre noget hurtigt!
Jeg sagde det jo! Nu haster det!
Jeg har et tilbud til jer. Jeg afslører signalet for 50 ryo.
-Gamle mand, holdt de øje med bækken? -Det passer faktisk.
I må hurtigt sende noget nedad bækken.
Han havde en masse røde kameliaer, da han blev pågrebet.
Hvad er de signal til?
-Giv mig 50 ryo. -Sig det, eller vi slår dig ihjel!
Godt, 30 ryo.
Godt, jeg skal nok sige det!
Røde kameliaer betyder angrib, hvide betyder afblæs.
Intet signal betyder, at jeg er i knibe, og så angriber de.
Glem det ikke, kun hvide.
Skynd jer!
Vær ikke nærige. Smid en masse i!
Der kom signalet!
Hvor smukt!
Det var tæt på.
I stakler er lette at snyde! Farven spillede ingen rolle!
Lige nu angriber 130 mand, så kan I sprælle så meget I vil.
Dræb dem ikke!
Åbn! Det er Muroto!
Åbn porten!
Nu er det forbi.
-Han er forsinket, hvad hedder han nu? -Tsubaki.
Har du glemt navnet på den mand, som reddede dit liv?
-Det er forskrækkeligt. -Javist.
Vil du være venlig at bede ham komme ind?
Sig til ham, at alle venter.
Lad os få det her ubehagelig emne overstået.
forræderne har fået deres straf.
Kikui begik harakiri inden, så han straffede sig selv.
Det er beklageligt.
Ligesom de to andre er han blevet frataget sit familienavn-
-og hans husholdning er blevet forvist.
Men jeg kunne i det mindste have skånet hans liv.
Jeg havde håbet at håndtere korruptionen på mere diskret vis.
Jeg planlagde at indsamle beviser for deres forræderiske hensigter-
-og tvinge dem til at gå på pension.
Undskyld.
I behøver ikke undskylde.
Det er min fejl, fordi jeg ikke kunne vinde jeres tillid.
Mit lange hesteansigt giver mange problemer.
En gang for længe siden-
-så nogen mig til hest og sagde:
"Rytteren har længere ansigt end hesten."
-Han er væk. -Væk?
-Kun kimonoen var i rummet. -Så gik han i sit gamle tøj?
Jeg beder jer dele jer op og lede efter ham.
Skynd jer!
Hvilken velsignelse, at han ikke kommer tilbage.
Hvorfor?
Han er en stor mand.
Men exceptionelle mænd som han, får mig til at fremstå i et dårlig lys.
Hør på mig...
Han ville ikke have det godt med at være tvunget til at blive.
Han er ikke typen, som ifører sig klandragten-
-og lydigt tjener en lensherre.
-Jeg kan ikke se ham. -Vagten sagde mod vest.
Så må det være den her vej.
Der er han!
Tag hjem! Jeg kommer ikke tilbage.
-Insisterer du på at kæmpe? -Ja.
Jeg er aldrig blevet så forulempet. Du gjorde mig til grin.
Vær ikke så vred. Jeg var tvunget til det.
Jeg vidste, at du ikke måtte undervurderes...
Ikke mere snak! Træk dit sværd!
Jeg vil ikke kæmpe.
Trækker jeg mit sværd, må en af os dø. Det er ikke det værd.
For mig er det.
Ellers vil jeg aldrig få fred.
Så gør vi det.
Men selvom du dræber mig, må du ikke dræbe dem.
Hvad der end sker, holder I jer udenfor!
Imponerende!
Idiot! Du ved ikke, hvad du taler om!
Vær forsigtige.
Jeg er i dårligt humør.
Han var præcis som jeg.
Et draget sværd, som ikke kunne blive i sin skede.
Men det er, som fruen sagde:
"Det bedste sværd bliver i skeden."
Det er bedst, at I bliver, hvor I er.
Lad være at følge efter mig, ellers slår jeg jer ihjel.
Farvel.
SLUT